"ARSENlKK OG GAMLE KNlPLlNGER"
Dette er en Halloween-historie fra Brooklyn,
der hva som helst kan skje... Noe det vanligvis gjør.
Klokken tre denne dagen, skjedde dette...
Jeg slår hue av deg, din dust! Du er en boms!
Strike! Du er ute!
Samtidig på andre siden av elven
på den riktige siden av byen, var det romantikk i luften.
BYFOGD
Her, Elmer.
-Jeg visste du ville finne den. -En drink hadde gjort seg.
Mon tro om noen kjendiser skal gifte seg i dag?
Ser ut som det er samme ulla som gifter seg hver dag.
Kom igjen.
Se han med solbrillene.
Hva gjemmer han seg for?
-Er ikke det Mortimer Brewster? -Teaterkritikeren, Mortimer Brewster?
Nei, det er ikke han. Men for en sak det kunne blitt!
Mannen som skrev Ungkarsbibelen, gifte seg? Det er for godt til å være sant.
Fotografer borgermesteren i brannhjelmen sin.
La oss finne ut hvem han er.
"De kommer og går, to og to"
God morgen, barn. Navnet ditt?
-Elaine Harper. -Snakk litt høyere.
Elaine Harper.
Takk. Ditt?
-Mortimer Brewster. -Hva sa?
Mortimer Brewster.
Snakk høyere, gutt. Ingenting å være redd for.
Dette må bli mellom oss.
Floss? Klart du kan. Du skal da gifte deg?
Du skjønner ikke. Kom hit.
Det må ikke komme ut på en stund.
Jeg er Mortimer Brewster.
Hvem?
Mortimer Brew...
Det er han!
Brewster!
TELEFONKlOSK
Hør her...
Farvel, kjære.
Forstår du? Hvordan kan vi gifte oss?
Jeg er selve Ungkaren. Jeg hatet kjærlighetsscener.
Jeg var en iherdig motstander av ekteskap!
Ikke bare gift, men med en prestedatter fra Brooklyn.
Se, som du ser ut! Hva er det for en tingest?
En brosje jeg lånte av din tante. Du vet, "Noe lånt..."
Jeg vet det, "Noe lånt, noe blått." Gammelt, nytt.
Ris og gamle sko. Bære deg over dørterskelen.
Niagara Falls. Alt det våset. Er det så ille fatt med meg?
Jeg kan ikke gifte meg. Jeg vil ikke. Sånn er det bare.
-Ja, Mortimer. -Hva mener du med "Ja, Mortimer"?
Er du ikke fornærmet? Skal du ikke gråte?
-Nei, Mortimer. -Og ikke ta den heller!
Ekteskap er overtro.
Det er gammeldags. Det er...
Og nå tilbake til et av Brooklyns bedre boligstrøk...
Fra nå av er du på egen hånd.
KlRKEGÅRDEN BLE GRUNNLAGT I APRlL 1654
O'Hara, ikke vær dum. Skjønner du ikke...
at jeg gir deg det beste distriktet i Brooklyn?
Bare se på den gamle kirken. Og de gamle husene.
Har George Washington sovet her?
Naturligvis. Hele nabolaget stinker av atmosfære.
-Og se på det gamle huset. -Er de opprinnelige eierne der ennå?
Ikke fleip med Brewster-søstrene.
De er to av de skjønneste gamle damene som noensinne har levd.
De er helt spesielle.
De er som pressede roseblader.
Pressede roseblader?
ROM TlL LElE
Jentene har visst pengetrøbbel.
Farens arv holder livet ut.
Ikke kall dem "jenter", forresten.
Er løytnanten her?
Så hvorfor leier de ut rom?
Det gjør de ikke. Men om noen var på jakt etter rom...
dro de ikke derfra uten et godt måltid og noen dollar.
Det er slik de finner noen de kan hjelpe.
Pastor Harper, jeg håper ikke du har noe imot Mortimer...
fordi han er teaterkritiker og tar med seg datteren din på teater.
Det er greit at han er kritiker...
men ingen med en slik holdning på trykk...
EKTESKAP, BEDRAG OG FlASKO
...burde få noens datter noen steder, noen gang.
Jeg blir visst forkjølt.
Nei, det var pastor Harper som nøs.
Vi må ikke være sinte på Mortimer.
Han er så forelsket i henne. Søster Martha og jeg er så lykkelige.
Før kom han til oss bare en sjelden gang, men nå...
er han i Brooklyn seks kvelder i uken.
Pass på språket ditt.
Jeg pleier da ikke å banne.
Det vil overraske deg hva de kaller å banne.
Unnskyld meg. Nei takk, Teddy. Jeg skal gå.
-Bare kom inn, Brophy. -Vi kom for å hente lekene.
Dette er konstabel O'Hara. Han får distriktet mitt.
-Står til, frøken? -Velkommen til nabolaget.
Hva har så dere for nyheter til meg?
Oberst, vi har intet å rapportere.
Nei, slett ingen ting å rapportere.
Glimrende!
Takk. Innta hvil.
Kjenner dere pastor Harper fra nabokirken?
Dette er konstabel O'Hara, den nye mannen i distriktet.
God dag. Hyggelig å møte deg.
Lekene er på stolen, her borte ved bibliotekdøren.
Teddy, løp opp og hent hæren og marinen din fra tante Marthas rom.
De er pakket.
Dere gjør en fantastisk jobb med å fikse kondemnerte leker til barna i leiren.
Angrip!
Det gir oss noe å gjøre på stasjonen. Man blir lei av å spille kort.
-Så dette er lekene? -Hvordan har fru Brophy det?
Bedre, takk. Men hun er fremdeles litt svak.
Du skal få med litt kjøttsuppe til henne.
Ikke tenk på det. Du har gjort så mye allerede.
Tull og tøys! Det tar bare et øyeblikk.
Om jeg vet hva ren godhet og giverglede er...
...er det fordi jeg har kjent Brewster-søstrene.
Du lovte at du ikke skulle gjøre det mer.
Jeg må kalle til kabinettmøte for å skaffe forsyninger.
Ikke gjør det mer, hører du?
Han gjorde det om natten...
og naboene ble rasende. De er redde for ham.
Jeg lovte at jeg ikke skulle banne, men hva i helsike...
Hva skjer her?
-Han er harmløs. -Han tror han er Teddy Roosevelt.
Det finnes mange verre fyrer han kunne vært.
Det er sant.
Jeg skal huske det. Litt av en type.
Er det ikke synd, pater...
Er det ikke synd, pastor, at denne fine familien må ta hånd om en skrulling?
Nei, så hyggelig!
-God ettermiddag, frøken Brewster. -God dag.
-God ettermiddag. -Hyggelig å treffe deg.
Martha, konstabel O'Hara. Han tar over for meg.
Hyggelig.
-Så hyggelig å treffe deg. -Takk.
Martha, du er tilbake.
Her er kjøttsuppen til fru Brophy. Hold den god og varm.
Det kan du stole på, og tusen takk.
Hæren og marinen er klare til innsats.
Dette er supert, oberst. Mange barn vil bli glade.
Hva er dette? Oregon?
Legg det tilbake, Teddy.
-Men Oregon skal til Australia. -Teddy...
Nei, det seiler til Australia.
-Disse er nydelige. Takk. -lngenting å takke for.
-Barna vil bli overlykkelige. -Bare hyggelig.
Vi ses, oberst.
Hei, sjant.
Ja.
Tre av!
-Farvel og takk. -Bare hyggelig.
-Forsiktig med lekene i trappen. -God natt.
La det bli en lærepenge for deg.
Ha det.
-Jeg må gå. -Angrip!
Angrip hovedkvarteret!
Hovedkvarter?
Trappen er alltid San Juan Hill.
Prosit!
Har dere sagt at han ikke er Roosevelt?
-Å nei! -Han er så glad for å være Teddy Roosevelt.
Husker du, Martha?
For lenge siden, da vi tenkte at George Washington...
ville være en avveksling for ham, og foreslo det.
Vet du hva som hendte?
Han lå under sengen sin i dagevis og ville ikke være noen.
Bare han er lykkelig, og ikke minst at dere er lykkelige...
Spørsmålet er hva som skjer når vi er døde.
Ja, det er litt av et problem.
Mortimer har ordnet med at Teddy...
kan flytte til Happy Dale Sanatorium når vi er døde.
Glimrende idé! Et meget koselig sted.
Kjære, søte pastor Harper.
Jeg tror faktisk han begynner å se lyset.
Vi trenger ikke bekymre oss.
Han blander seg ikke inn i planene for Mortimer og Elaine.
Har dere drukket te?
Ja.
Og middagen blir sen også.
Jaså, hvorfor?
Gode nyheter til deg.
Du skal til Panama og lage en sluse på kanalen igjen.
Glimrende!
Toppers! Helt toppers!
Jeg skal straks forberede meg til reisen.
Abby! Mens jeg var ute?
Ja, kjære. Jeg kunne ikke vente på deg.
Jeg visste ikke når du kom, og pastor Harper var på vei.
-Men helt alene. -Jeg klarte meg fint.
-Jeg skal løpe ned og se. -Nei, kjære.
Det var ikke tid. Og jeg var helt alene.
Vel?
Bare se i vindusbenken.
-Det er Elaine! -Hallo, kjære.
-Men Elaine! -Hva mente hun?
Tror du de kan ha...
Hør, kamerat.
-Drosja er vant med klining, men... -Du har ikke sett noe ennå.
-Du må kjøre oss til stasjonen. -Hatten hennes.
Et øyeblikk. Og brosjen hennes.
Finner du hårnålene hennes, behold dem. Hold den.
Der er de.
Hatten din.
Bare kast den. Jeg liker ikke det blikket.
-Hva er galt med det? -Far holdt preken om det sist søndag.
Gjorde han? Hva sa han?
-Han var mot det. -Men det var bare på søndag.
For himmelens skyld!
Men Mortimer, her ute hvor alle kan se?
Ja, akkurat her hvor alle kan se.
La alle i Brooklyn over 16 se.
Vil du elske meg for intellektet mitt også?
En ting om gangen.
Der er det blikket igjen!
"Der er det blikket igjen! " Best du venner deg til det.
Du vil se det ofte. Det kommer like før dette.
Vi kaster bort tiden.
Jeg forteller tantene, og du...
Nei, ikke si det til din far. Forkjølelsen hans blir til lungebetennelse.
Jeg tar meg av far. Han er et lam.
Hvorfor ikke telegrafere ham fra Niagara Falls?
Niagara Falls?
Det var derfor du var på kontoret.
Ja visst! Skal det være, så skal det være!
Niagara Falls! Alle burde dra dit.
Du skulle sett sekretæren min.
Vi har kupé på toget, brudesuiten på hotellet...
og i morgen setter vi utfor fossen i en tønne.
Skynd deg og pakk.
Jeg pakket dagen etter at jeg traff deg.
Der ser du! Skjønner du?
Det er det jeg mener. Det er det jeg hater med kvinner.
Lurer på hva Mary gjør nå?
-Toget går om en time. -Bare et par minutter.
-Far vil kanskje be for meg. -Plystre når du er klar.
Når du plystrer, åpner du døren fort.
Ser du en høy, mørk fartsstripe, er det meg.
Hva? Nå?
Nei, ikke nå!
Virk overrasket når han sier det.
Hold dere fast.
Vi er gift. Elaine og jeg er gift.
Å kjære, så vidunderlig!
Er det ikke vidunderlig? De er gift!
Ikke lat som dere er overrasket heller, gamle luringer.
-Kan jeg låne telefonen? -Selvfølgelig.
Er det ikke bare vidunderlig?
Tenke seg til at det skjedde rett her i dette rommet.
Nå, her.
Bensons Blomster? Mortimer Brewster.
Sendte du de rosene til fru Brewster? Bra.
Send fire dusin til til salong A på sentralbanestasjonen.
Skynd deg. Ta en haug med appelsinblomster også.
Men før du drar, kan vi feire.
Vi tar en flaske vin og synger.
Så inviterer vi naboene.
-Og en bryllupskake, naturligvis. -Du har ikke tid til å bake.
Vi skal til Niagara Falls. En taxi venter.
Den er klar. Den har vært klar siden...
Den har vært klar siden jeg traff henne.
Visste alle at jeg skulle gifte meg?
Vi visste du ville finne det ut med tiden.
Jeg har de snilleste tantene i verden.
Dere har jo den snilleste nevøen i verden også.
Jeg må komme meg av sted og få alt klart.
Jøye meg. Jeg håper pastoren ikke er alt for sint.
Han liker ikke bøkene dine.
Jeg skal brenne dem. Pastoren får tenne den første fyrstikken.
Er notatene til den nye boken her?
Sinnets seier over ekteskapet?
Hvor er de?
-Jeg gjemte dem et sted... -Kom med dem.
Oppfør deg.
Vi må finne dem før Elaine ser dem.
Hallo, Mortimer!
-Hvordan går det, president? -Utmerket, takk. Helt utmerket.
-Hva har du for nyheter? -Du har solid støtte i befolkningen.
Vet det. Er det ikke vidunderlig?
Ha det bra. Jeg drar til Panama.
Ha det bra, president.
En ny sluse til kanalen, vet du.
"Si det til mor"
-Huff da. -Finner du notatene? Hva er i veien?
Der er et barnebilde av broren din.
Du burde brenne det sammen med bøkene mine. For et ansikt!
Han kunne skremt voksne med det.
Bare tanken på Jonathan skremmer meg.
Husker du at han pleide å kutte mark i to med tennene?
Jonathan? Han er vel i fengsel eller hengt eller noe sånt nå.
Jeg så et stykke med en rollefigur som minnet om Jonathan.
Jaså?
Litt av en skrulling. Et kriminalmysterium kalt En morders testamente.
Å, huff!
Ja, for et stykke.
Når teppet går opp, er det første du ser et lik.
Så...
Hei, du.
-Gratulerer, brudgom! -Gratulerer, kjære!
Glem det nå.
Hør her, mine kjære.
Dere vet at vi har tenkt å sende Teddy til Happy Dale?
Ja, kjære. Når vi er døde.
Vi har snakket med pastor Harper om det.
Teddy må til Happy Dale nå. Med én gang!
-Han er i kjelleren. Få ham opp her nå. -Det haster da ikke slik.
Når Teddy arbeider på kanalen, er det vanskelig å få oppmerksomheten hans.
Hør her, mine kjære.
Beklager, men jeg har en sjokkerende nyhet til dere.
Teddy har drept en mann, kjære!
Sludder!
Det er et lik i vindusbenken!
Ja, kjære. Vi vet det.
-Vet dere det? -Naturligvis.
Men det har ingenting med Teddy å gjøre.
Bare glem det, Mortimer.
Glem at du noensinne så mannen.
Glemme?
Vi trodde aldri du ville kikke.
Hva i...
Hvem er han?
Han heter Hoskins. Adam Hoskins.
Det er alt jeg vet om ham, bortsett fra at han er metodist.
Er han metodist? Så flott.
Det er alt du vet? Hva gjør han her?
-Hva skjedde med ham? -Han døde.
Menn hopper ikke bare oppi vindusbenken og dør.
Nei, kjære. Han døde først.
Vent! Slutt med dette.
Hvordan døde han?
Ikke vær så nysgjerrig, Mortimer.
Mannen døde fordi han drakk forgiftet vin.
Hvordan havnet giften i vinen?
Vi har den i vin for å skjule den.
Er den i te, har den en særegen lukt.
Mener du...
Dere hadde den i vinen?
Ja. Og jeg plasserte Hoskins i vindusbenken...
fordi pastor Harper var på vei.
Se på meg, kjære.
Dere visste hva dere hadde gjort og ville ikke at Harper skulle se liket?
Ikke når vi skulle drikke te. Det hadde ikke vært pent.
Det er overlagt.
Du vet alt om det Mortimer, så bare glem det.
Jeg synes da at Martha og jeg har rett til våre egne små hemmeligheter.
Da jeg var ute, stakk jeg innom fru Schultz. Hun er mye bedre.
Men hun vil ha med Junior på kino igjen.
Vi må gjøre det i morgen eller overmorgen.
Ja, men denne gangen drar vi dit vi ønsker å dra.
Junior skal ikke få meg med på en av de skrekkfilmene igjen.
Det skulle ikke vært lov å lage filmer for å skremme folk.
Sentralbordet?
Hører du stemmen min?
Gjør du?
Er du sikker?
Da må jeg være her.
Er ikke Halloween en vidunderlig tid for dem?
Jo, visst. De har det så gøy.
Ikke vær så utålmodig, Mortimer.
-Du kan slikke bollen. -Slikke bollen?
Jeg vil heller vite hva dere vil gjøre!
Vi skal feire.
Feire? Det er et lik i vindusbenken!
Ja, kjære. Hoskins.
Jeg vet hva han heter. Jeg vil vite hva vi skal gjøre.
-Vi kan ikke melde dere til politiet. -lkke tenk på det.
Vi sa du skulle glemme det.
Glemme? Skjønner du ikke at noe må gjøres?
Ta deg sammen, Mortimer.
Du er for gammel til å miste hodet på den måten.
-Men Hodgekiss... -Hoskins, kjære.
Uansett kan dere ikke la ham ligge der.
Det skal vi ikke.
Teddy er nede i kjelleren og graver slusen.
Skal dere begrave Hodgekiss i kjelleren?
Ja, kjære. Det var det vi gjorde med de andre.
Hør her, tante Martha. Du kan ikke...
-Andre? -De andre mennene.
Når du sier "andre", mener du "andre"?
Mer enn én "andre"?
La meg nå se. Dette er nummer 1 1, ikke sant Abby?
Nei, kjære. Dette er nummer 12.
Jeg tror du tar feil, Abby. Det er bare 1 1.
Nei, kjære. Jeg husker at da Hoskins først kom inn...
slo det meg at han ville fylle opp dusinet.
Men Abby, kjære, du kan jo ikke regne med den første.
Jeg regnet med den første, og da blir det 12.
Blir det?
Hun har nok rett. Abby pleier det.
Jeg blir forvirret av og til.
Det blir 12.
Hallo.
Hva kan det være med Mortimer i dag?
Hva har skjedd med ham, Abby?
Hallo?
Ikke nå. For himmelens skyld, ta det med ro!
Jeg mente ikke å...
La oss nå se. Hvor var vi?
Tolv. Tolv!
Ja, kjære.
Abby synes vi bør telle med den første.
Glem det. Bare sitt ned.
Si meg, hvem var den første?
Midgely. Han var baptist.
Han var slik en ensom, gammel mann.
All familie og venner var døde.
Vi syntes så synd på ham.
Så, da han fikk hjerteinfarkt...
og han satt der død i den stolen...
og så så fredfylt ut. Husker du, Martha?
Vi bestemte oss der og da for...
at om vi kunne hjelpe andre ensomme, gamle menn...
med å få litt fred...
så skulle vi det.
Stakkars...
Mener du at han bare døde i denne stolen?
Og så kom Teddy opp fra gravingen i Panama, skjønner du...
og trodde at Midgely var offer for gulsott.
Og dermed måtte han begraves øyeblikkelig.
Så vi tok ham med ned til Panama...
Ia ham i slusen og ga ham en anstendig kristen begravelse.
Skjønner du nå? Det var derfor vi sa du ikke skulle bry deg om det...
siden vi visste nøyaktig hva som måtte gjøres.
Vent litt!
Kom hit, kjære. Hva med de andre?
Alle 12 kom ikke bare og falt døde om.
Nei. Naturligvis ikke!
Så...
-Mortimer. -Hva?
Husker du de krukkene med gift på hyllene...
i bestefars laboratorium?
Du vet at tante Martha er flink til å blande ting.
Du har smakt de syltede grønnsakene.
For hver gallon med hyllebærvin...
tar jeg en teskje med arsenikk...
og tilsetter så en halv teskje med stryknin.
Så en dash cyanid.
Burde virke ganske bra.
Faktisk fikk en av mennene våre tid til å si:
"Så herlig! "
Var ikke det hyggelig av ham?
Vi kan ikke stå her og kjase hele kvelden.
Vi må få pyntet kaka.
Ikke tenk på kaka. Jeg ville ikke orke en eneste bit.
Dere nygifte! Litt vin vil gi dere appetitten tilbake.
Det ville vært fint med litt... Litt vin!
Vin!
Jeg begynner å tro at katten er med på dette.
Han er vidunderlig. Glad som en lerke. Synger og graver sluser.
Arbeider med et gulsottoffer.
Jeg kan se overskriftene:
"Seriemorderen slår til igjen" rett på førstesiden.
La meg se...
Teddy! Selvfølgelig. Alle vet han er gal.
La meg se. Hvem kan jeg ringe? Dewey, La Guardia, Winchell?
Nei, Winchell duger ikke.
Gamle dommer Cullman!
Lurer på om jeg har nummeret hans.
Hva skal jeg med billetter?
Opplysningen.
Opplysningen?
Gi meg nummeret til dommer Cullman i Brooklyn.
Vil du ringe meg?
Tenk om han ikke hadde vært her!
Hei, du!
Trodde du var den høye, mørke fartsstripa.
Hva gjør du her?
Hva jeg gjør her? Hørte du meg ikke plystre?
Plystre? Å, jo.
Du plystret.
-Ser jeg fin ut? -Ja.
-Gå hjem. Jeg ringer i morgen. -I morgen?
Jeg pleier jo å ringe deg nesten hver dag.
Du og vitsene dine! Hvor er hatten din? Bagasjen er i drosjen.
-Kom igjen! -Beklager. Noe skjedde.
Har du fått kalde føtter?
Hvor er det blikket jeg skulle se så ofte?
Slutt! Ikke plystre meg i øret.
Hva er det? Se på håret ditt.
Hvilken farge er det? Grått?
Hva er i veien, kjære? Hva har skjedd?
De blomstene er så vakre.
Om jeg bare kunne si det, Elaine. Du lukter så godt.
Best du går!
-Men vi giftet oss jo i dag. -Kom deg i seng, hvil deg litt!
Hvile?
Hvem? Dommer Cullman?
Mortimer Brewster her. Det gjelder Teddy.
Jeg må treffe deg med én gang.
Jeg venter ikke til i morgen.
Det er veldig viktig. Vi må gjøre noe øyeblikkelig.
Det gjelder liv og... Elaine!
Vil du komme deg ut?
Hva foregår? Jeg vet ikke hvor jeg står!
-Hvor som helst, men ikke der! -Men Niagara faller!
-I så fall bryr det ikke oss! -Vent litt! Hør.
Du kan ikke gifte deg og så kaste meg ut!
Jeg kaster deg ikke ut av huset! Vil du komme deg ut?
Beklager. Noe har hendt.
Angående Teddy. Han er...
Det er hornblåsingen.
Politiet vil plassere ham på en statsinstitusjon.
Kan du skjønne det?
-Jeg leste en annonse om et rom til leie. -Ti still!
Hvis du signerer og Teddy går med på det, kan vi få ham til Happy Dale.
Det er et bra sted.
Vil du?
Flott! Jeg tar en telefon til, så kommer jeg.
Det ringer på, kjære.
God dag. Kom inn.
Dere har visst et rom til leie.
Bare kom inn.
-Er du damen i huset? -Ja, jeg er frøken Brewster.
Sentralbordet? Gi meg rikstelefon, takk.
Og dette er søsteren min. Enda en frøken Brewster.
-Navnet mitt er Gibbs. -Vær så god og sitt.
Jeg beklager, men vi dekker akkurat på til middag.
Denne stolen skulle være komfortabel.
Rikstelefonen? Jeg skal til Happy Dale Sanatorium i New York.
-Bor du i Brooklyn? -Jeg bor på hotell. Liker det ikke.
Er familien din fra Brooklyn?
-Har ingen familie. -Helt alene i verden?
-Vel, Martha... -Nei, Happy Dale.
Du har kommet til rett sted.
-Bare sitt ned. -Dale.
"D" for "død".
Stemmer. "A" for "arsenikk". Skjønner?
Er det alltid så mye bråk?
Han bor ikke hos oss.
Jeg ser for meg overskriftene. Vær så snill.
Jeg vil se rommet. Tror ikke jeg vil trives.
Rommet er ovenpå.
Vil du ikke smake litt på vinen vår før vi går opp?
Rører det ikke.
Vel, vi lager den selv. Det er hyllebærvin.
Hyllebær?
Jeg har ikke smakt hyllebærvin siden jeg var gutt.
-Takk. -Sentralbordet!
Ikke Happy Dale Vaskeri! Jeg skal til Happy Dale Sanatorium!
Sanatorium! Sanatorium! Ja, som en ødelagt plate!
-Har dere egne hyllebærbusker? -Nei, men gravlunden er full av dem.
Vel, skål.
Sentralbordet! Hva er det som tar så lang tid?
Det er rett over elva! Jeg kunne svømt fortere!
Ja!
Hallo!
Hva...
Er de opptatt?
Opptatt?
De er opptatt og du er besatt!
Nei, jeg er ikke full, men det var en god idé!
Jeg er nervøs, kjære. Ikke gjør det.
Ikke det.
Kom deg ut! Vil du bli forgiftet, myrdet, drept?
De er gale!
Du sier ikke det!
Dere kan bare ikke gjøre slikt!
Jeg vet ikke hvordan jeg skal få sagt det...
men det er ikke bare ulovlig, det er galt.
Sludder og vås!
Det er ikke pent.
Folk vil ikke forstå. Han vil ikke forstå.
Jeg mener...
Dette har blitt til en veldig dårlig vane!
Hvem? Happy Dale Sanatorium?
Forbløffende.
Happy Dale? La meg få snakke med Witherspoon.
Witherspoon.
Hei, Brewster. Hvordan går det?
Witherspoon, har du... Jeg har det bra, takk. Hva med deg?
Husker du vi snakket om å sende broren min til Happy Dale?
Gjør du? Vi ønsker å få ham dit umiddelbart.
Huff, da.
Huff, da. Det var leit.
Jeg håpet at vi ikke skulle få ham på en stund ennå.
Vi har flere Roosevelter for øyeblikket...
og det kan føre til problemer.
Men om han trodde at...
Vi har litt lite Napoleoner for øyeblikket.
Bonaparte. Og om...
Selvfølgelig.
Vel, om du har bestemt deg. Ja.
Er papirene klare?
Nei, men jeg gjør det nå og ringer deg.
Takk. Hva?
Ok. Takk, skal du ha.
Enda en Roosevelt. Milde Moses.
Hør her, jeg skal til dommer Cullman, men jeg vil at dere skal love meg en ting.
Vi må nesten vite hva det er først.
Jeg er veldig glad i dere.
Dere vet jeg hadde gjort alt for dere?
Ja, kjære.
Jeg vil at dere skal gjøre én ting for meg.
Hva skal vi gjøre?
Ikke gjør noe. Jeg mener, ikke gjør noe som helst!
Ikke slipp noen inn, og la han der bli hvor han er.
Jeg kan ikke snakke med dere... Jeg kan ikke konsentrere meg.
Jeg vil ikke at noe skal skje med dere.
Hva i all verden skulle skje med oss?
Vel, kjære...
Dere gjør den lille tingen for meg, ikke sant?
Hvor er hatten min?
-Men Mortimer... -Hva?
Vi skulle ha minnehøytidelighet før middag.
-Kan det vente til jeg kommer tilbake? -Du kan bli med på salmene!
Jeg skal synge med dere, danse med dere, hva som helst.
Ikke slipp noen inn før jeg kommer tilbake.
Lover dere?
Bra.
Hva?
Slutt med det. Hva er det?
Hatten til Hoskins!
-Skal jeg vente? -Ja! Ring en drosje for meg!
-Hei, taxi! Vær så god. -lkke åpne den. Jeg setter meg hos deg.
Ja, riktig. Det går fortere på den måten. Ja visst.
Stopp en hal! Hva er det jeg gjør?
Tenk å krølle hatten til Hoskins på den måten.
Synd! Slik en fin hatt.
Mortimer var ikke seg selv i dag.
Nå vel.
Hva sa du om Mortimer?
Jeg tror jeg forstår hvorfor han var så stressa.
Hvorfor?
Han har nettopp giftet seg.
Det pleier alltid å gjøre en mann litt nervøs.
Ja. Stakkars dem.
Jeg er så glad for Elaine.
Abby!
Hvis Mortimer kommer tilbake til minnestunden, trenger vi en salmebok til.
Det er en på rommet mitt.
Jeg går, kjære.
Vi lovte Mortimer at vi ikke skulle slippe noen inn.
Det er to menn jeg aldri har sett før.
-Er du sikker? -Ja.
-La meg se. -Bare se.
-Kjenner du dem? -Nei, de er fremmede for meg.
Vi får bare late som vi ikke er hjemme.
Kom inn, doktor.
Det var her jeg vokste opp.
Som gutt ønsket jeg å slippe vekk fra dette huset.
Nå er jeg glad for å slippe inn igjen.
Ja, det er et bra skjulested.
Familien må fremdeles bo her.
Jeg håper det er en gjøkalv som venter på den fortapte sønn.
En gjøkalv?
Jeg er så sulten, Johnny.
Se, Johnny. Drikke.
Som om de venter oss.
Et godt tegn.
Hvem er dere?
Hva gjør dere her?
Tante Abby. Tante Martha.
Det er Jonathan.
Kom dere ut herfra!
Jeg er Jonathan, vet du.
Nevøen din, Jonathan.
Det er du ikke.
Du likner ikke Jonathan, så ikke lat som du er det.
Bare kom dere ut.
Jeg ser du fremdeles har den nydelige ringen...
bestemor Brewster kjøpte i England.
Og du, tante Martha, med den høye kraven...
for å skjule arret der bestefars syre brente deg.
Stemmen hans likner på Jonathans.
Har du vært i en ulykke?
Ansiktet mitt.
Dr. Einstein har skylda i det.
Han er plastisk kirurg.
Men jeg har sett det ansiktet før.
Husker du da vi tok med oss den Schultz-gutten på kino...
og jeg ble så redd?
Det var det ansiktet.
Ta det rolig, Johnny.
Ikke vær redd. Han har hatt tre ansikter på fem år.
Jeg skal gi ham enda ett her og nå.
Det siste ansiktet. Jeg så også den filmen...
Iike før jeg opererte. Jeg var beruset.
Skjønner du hva du har gjort med meg?
-Selv min egen familie tror jeg er... -Johnny!
Du er hjemme her i huset.
Vet dere...
hvor mange ganger han forteller meg...
om Brooklyn, om dette huset og om tantene sine...
som han er så glad i?
De kjenner deg.
Fortell ham det.
Jonathan...
det er lenge siden.
Takk og lov. Det er godt å være hjemme igjen.
Vi må ikke la det koke over på komfyren.
Du må unnskylde oss et øyeblikk.
Med mindre du haster av gårde et sted.
Hva gjør vi nå?
Vi må tenke fort.
Politiet har bilder av det ansiktet. Jeg må operere øyeblikkelig.
Vi må finne oss et sted.
Vi må finne et sted til Spenalzo også.
Ikke bry deg om den rotta.
Men vi har et ferskt lik her.
Glem Spenalzo.
Men vi kan ikke etterlate et lik i yttersetet.
Du skulle ikke drept ham.
Bare fordi han vet noe om oss, hva skjer?
Vi ber ham om hjelp, og han vil presse penger av oss.
Dessuten sa han jeg liknet på Frankenstein.
Det er ditt verk, doktor.
Du gjorde det.
Ta det rolig, Johnny.
Vi kan fikse deg med det samme.
Ja, i kveld, men først må jeg spise.
Denne gangen vil jeg se helt anonym ut.
Ja. Jeg vet nøyaktig hva jeg skal gjøre.
Jeg skal ta denne delen her og løfte den opp...
Forsiktig med stingene.
Det tar jeg meg av.
Du skal få pene ører og...
-Du var slurvete sist gang. -Og nye sting.
Og på øynene gjør jeg en Schmidt. Det er spesialiteten min.
-Jeg fører dem sammen slik... -La øynene i fred.
La nesa være.
Stakkars Teddy.
Jeg tror det er best slik.
"lkke spørre hvorfor, bare gjøre..."
Signer her, dommer. Unnskyld meg.
Akkurat der.
Med verden som den er, tror jeg noen ganger...
Vi skulle alle ha vært på Happy Dale. Jeg signerer her som pårørende?
Sist uke skapte jeg furore...
i Advokatforeningen, da jeg sa...
Ha det. Lykke til, dommer. Takk.
Fortell Martha og Abby at jeg kommer denne uka. Jeg har vært ganske ensom.
Nei! Aldri si at du har vært ensom. Aldri!
-Hvorfor... -Dommer!
Si meg, drikker du alkohol?
Nei, aldri.
Bra! Da vil du leve lenger.
Selvfølgelig litt vin nå og da...
Nei! For himmelens skyld, ikke vin!
Kanskje det er feil Brewster jeg legger inn.
Dere er sikket ivrige etter å komme av gårde.
Mine kjære, søte tanter, jeg er så full av nydelig mat...
-at jeg ikke orker å bevege meg. -Ja, det er fint her.
Jeg fant den!
Vær så god, sitt ned.
Her er den, mine herrer. Min livshistorie, min biografi.
Her er bildet jeg fortalte om. Her er vi begge.
President Roosevelt og general Goethals ved Culebra.
Det er meg, general, og det er deg.
Som jeg har forandret meg!
Det bildet er ikke tatt ennå. Vi har ikke startet arbeidet på Culebra.
Vi graver ennå sluser.
Og nå skal vi begge dra til Panama og inspisere den nye slusen.
Nei, Teddy. Ikke til Panama.
Kanskje en annen gang, president. Panama er langt unna.
-Sludder! Det er nede i kjelleren. -Kjelleren?
Vi lot ham grave Panama-kanalen i kjelleren.
-General Goethals? -Ja, sir.
Som president, sjef for hæren og marinen...
og mannen som ga deg jobben...
insisterer jeg på at du blir med meg og inspiserer den nye slusen.
Det er visst på tide at du går til sengs.
Hva behager. Hvem er du?
Woodrow Wilson. Gå til sengs.
Du er ikke Wilson. Men ansiktet ditt virker kjent.
Jeg kjenner deg ikke. Kanskje senere, på jaktsafarien i Afrika.
Du ser ut som en jeg kan treffe i jungelen.
Jeg tror kanskje det er best du legger deg.
Han og vennen hans vil tilbake til hotellet.
Inspiser kanalen, general.
Ok, president, vi drar til Panama.
Utmerket! Følg meg, general.
Det er nede i Syden, vet du.
Vel, god tur!
Jeg må rette opp i misforståelsen.
Du snakket om hotellet vårt.
Vi har ikke noe hotell. Vi kom direkte hit.
Dette er ikke hjemmet deres, og jeg er redd dere ikke kan bli her.
Dr. Einstein og jeg trenger et sted å sove.
Dere husker at jeg som gutt kunne være ubehagelig.
Det ville ikke bli behagelig for noen av oss om...
Jeg trenger ikke være detaljert, vel?
Det er kanskje best vi lar dem bli her i natt.
Kom hit. Fort.
Jeg glemte å si...
at doktoren og jeg skal bruke bestefars laboratorium som operasjonsstue.
Det blir svært travelt.
-Hva tror du jeg finner her nede? -Hva?
Panama-kanalen.
Den passer akkurat til Spenalzo.
Se hullet han graver. Fire fot bredt og seks fot langt.
Han passer!
Skulle tro han visste at vi ville ha med oss Spenalzo.
Det er gjestfrihet.
Litt av en spøk mot tantene mine.
De bor i et hus med et lik begravd i kjelleren.
Hvordan får vi ham oppi her?
Ja, vi kan jo ikke bare leie Spenalzo inn døra.
Vi henter bilen og tar ham inn gjennom vinduet etter at de har lagt seg.
Seng.
Vi flytter bilen bak huset. Best dere kommer i seng.
Bilen kan stå der den er til i morgen tidlig.
Jeg vil ikke la den stå i gata. Det kan være ulovlig.
Hva skal vi gjøre?
Vi lar dem ikke tilbringe mer enn en natt her i huset.
Hva ville naboene tro?
Folk som kommer inn med ett ansikt og ut igjen med et annet.
Hva skal vi gjøre med Hoskins?
Hoskins!
Det kan ikke være behagelig for ham der inne.
Og han har vært så tålmodig, stakkar.
Jeg synes Teddy skal ta ham med ned i kjelleren med én gang.
General Goethals var svært fornøyd. Han sa kanalen var akkurat passe stor.
Teddy, vi har enda et gulsottoffer.
Huff da! Dette vil bli et sjokk for generalen.
Nei, vi må holde det hemmelig.
En statshemmelighet?
Ja, en statshemmelighet.
Lover du?
Dere har presidentens æresord.
Kors på halsen. La oss nå se.
Hvordan skal vi holde det hemmelig?
Teddy, det er visst best du går ned i kjelleren igjen.
Og så...
når jeg slår av lyset, når alt er mørkt her...
kommer du opp og tar stakkaren ned til kanalen.
Sett i gang.
Så kommer vi ned senere og holder begravelsen.
-Hvor er stakkaren? -I vindusbenken.
Det sprer seg visst.
Vi har aldri hatt gulsott der før.
Jeg har ikke engang sett Hoskins!
Du store! Det er sant, du var ute.
Du får komme og se ham nå.
Han ser egentlig veldig bra ut, til å være metodist.
Vi tar bagasjen gjennom her.
Rommet deres er klart. Bare gå rett opp.
Jeg er redd vi ikke følger Brooklyn-tid. Bare hopp i kassa, dere.
Dere må være svært trøtte. Begge to.
-Vi legger oss ikke så tidlig. -Det var på tide jeg kom for å passe dere.
Ta bagasjen ovenpå.
Jeg henter instrumentene senere.
God natt.
Nå legger vi oss.
Jeg venter til dere er oppe og slår av lyset.
Bare gå du, tante Martha.
Ved siden av laboratoriet, doktor.
-Ok, tante Abby. -Jeg kommer straks.
Nå! Slå av lyset.
Tante Abby.
Han er ok.
Jeg åpner vinduet. Du går rundt og sender ham gjennom.
Men han er for tung for meg.
Gå ut og dytt, så blir jeg her og drar.
Så tar vi ham ned til Panama sammen.
Ok. Vi må være raske. Jeg ser meg om litt utenfor huset.
Når jeg banker på, åpner du vinduet.
Ja.
Det er mørkt her.
Hvor er jeg?
Her er jeg.
Hvem lot denne stå åpen?
Ok, vent litt. Hit med ham.
Nå har jeg ham. Allez, opp!
Vent nå litt. Du mistet et bein et sted.
Hjelp meg. Han er så tung.
Nå har jeg ham.
-Vær forsiktig. -Men skoen hans falt av.
Hjelp meg. Han er så tung.
Nå har jeg ham!
Johnny, det er noen ved døra. Gå og åpne, fort.
Jeg tar meg av Spenalzo. Skynd deg!
Mortimer!
Tante Abby!
Tante Martha!
Hvem der?
Er det deg, Teddy?
Hvem er du?
Elaine Harper. Jeg bor i nabohuset.
Hva gjør du her?
Jeg skulle møte mannen min, Mortimer.
Hvorfor sa du at du hette Harper?
Harper. Brewster, mener jeg.
Er ikke vant med det. Jeg er ny som Brewster.
Doktor!
Det er i orden. Det er ok.
Kanskje dere skulle forklare hva dere gjør her.
Vi bor faktisk her.
Dere bor ikke her.
Jeg er her hver dag, og har aldri sett dere.
Hvor er Martha og Abby? Hva har dere gjort med dem?
Det er best vi introduserer oss.
Får jeg presentere dr. Einstein?
Dr. Einstein?
En meget anerkjent kirurg.
Og litt av en magiker.
-Du skal vel si at du er Franken... -Jeg er Jonathan Brewster.
-Du er Jonathan. -Har du hørt om meg?
-Ja, de snakker om deg. -Hva sier de om meg?
Bare at det finnes en bror ved navn Jonathan, det er alt.
Det forklarer alt. Nå som jeg vet hvem dere er...
Iøper jeg bare av gårde, om dere vennligst vil låse opp døren.
"Det forklarer alt." Hva mener du med det?
Hvorfor kommer du hit så sent?
Jeg trodde bare jeg så Mortimer svinge inn. Det var vel dere.
Du syntes du så noen svinge inn?
Ja. Var dere ikke utenfor? Er ikke det bilen deres?
-Så du noen ved bilen? -Ja.
-Hva annet så du? -Det var alt jeg så!
Skjønner. Var det derfor du kom?
Nei, jeg skulle møte Mortimer. Men er han ikke her, går jeg...
-Du sa to navn. -Det gjør vondt!
Jeg tror hun er farlig.
Ingen gjester. Det er en privat begravelse.
-Fortell dem hvem jeg er! -Det er datteren min, Alice.
Nei!
Ikke vær så maskulin. Ikke spill tøff med oss.